Sincronizarea: Ianus www.mr-ianus.blogspot.com
Bună, abonatul nu este disponibil.
Lăsați mesajul după beep.
Sammy! Astăzi e o zi importantă! O să fie excelent.
Sună-mă după întâlnire. Sper că ți-ai luat cămașa albastră.
Mi se întâmplă de fiecare dată când găzduiesc o petrecere,
e momentul când mă pregătesc să înțeleg
că nu sunt așa de bună precum credeam.
Bagă-ți cămașa în pantaloni! Nu uita asta.
E ciudat, Sam.
Trebuie să admiți că va fi o petrecere nebună.
De ce mai vorbesc încă? Trebuie să fi plecat până acum.
- Sper că mă vei suna. Alo? - E rău.
- Ce? Ce s-a întâmplat? - Am adormit.
- Sam, o să fii bine. - De ce mă tem că voi reuși?
- Despre ce vorbești? - Cum am reușit ieri să-mi distrug viața?
Poți să vii mai repede deseară? Sunt convinsă că nimeni nu va apărea.
- Greșești, dar voi veni mai repede? - Când?
- Primul lucru. Am dat-o în bară! - Sam, respiră adânc.
Ascultă-mă, va fi grozav și știi de ce?
- De ce? - Pentru că ești vocea generației noastre.
- E prea multă presiune. - Îmi pare rău.
Bine. Ne vedem deseară.
Traducerea și adaptarea: mgf2768
Termină.
E în regulă. Vom...
O să fii bine.
Acest băiat s-a pierdut de mama lui în metrou.
- Și? - Și... Ce să fac?
- Du-l la secția de poliție. - Mulțumesc. Vino.
Ce faci? Te vor ajuta.
Trebuie să te las aici. Nu am ce face.
La naiba! Să nu înjuri.
Știi unde locuiești?
Haide, ajută-mă, sunt în întârziere. Cum te cheamă?
Eu sunt Sam.
Știu că nu e bine să vorbești cu străinii, dar eu sunt un cetățean onest.
Încerc să te ajut!
Metroul e la două blocuri de aici. Succes.
Bună, am întârziat la întâlnirea cu Paul Gertmanian.
- Cum vă numiți? - Sam Wexler.
Luați loc.
Smith-Crowley.
Cât timp sunt înăuntru, te uiți puțin de el?
Cum îl cheamă?
Întreabă-l. Îi place să pălăvrăgească.
Susan te-a lăudat.
A spus că una dintre calitățile tale
e că nu întârzii niciodată la întâlnirile importante.
Ei bine..
E legată, amuzantă. Folosirea personajelor ca și cum ar fi persoane reale.
Dar... Cum să spun asta?
- Personajul principal, Alan... - Alex.
Nu știu ce vrei să facă oamenii, să-l iubească sau să-l urască.
E ambițios, matur.
E câte puțin din orice. Romanele sunt înșelătoare.
Susan a spus că povestirile tale sunt minunate
dar se pare că încă nu te-ai adaptat la creațiile lungi.
Romanele necesită o abordare diferită față de povestirile scurte.
Scuzați-mă puțin.
Hei! Unde mergi?
O întrebare. Cine-i?
E... un băiat.
Mulțumesc că ai venit.
- Pa, Rasheen! - Pa.
- Unde mergem? - La un magazin de jucării.
Glumeam. Te duc acasă.
Nu ești responsabilitatea mea.
Prietene, haide.
Nu e bine, prietene. Nu e bine.
Ne putem opri? Am aproape 30 de ani.
Uite, evident ai ceva probleme cu familia.
Dar și ce dacă? E copilăria. Se va termina.
Nu te uita așa la mine. Ai distrus...
Mi-ai stricat o întâlnire foarte importantă.
Cred că e prea mult.
Te duc acasă. Probabil că mama ta e foarte îngrijorată.
Nu e mama mea.
Femeia din metrou nu era mama ta?
Nu erau frații tăi?
Unde e mama ta?
Ce se întâmplă? Locuiești cu femeia aceea?
Ești dat în îngrijire?
Vino.
- Mi-e sete. - Știu.
Mergem unde este cea mai bună apă din oraș.
Vino.
Bine. Fă o fată drăguță.
Mai drăguță. Haide.
Asta e.
Bună! Scuze, a fost prea tare.
Nu am vrut.
- Ați deschis? - Nu încă.
- Poți să-i dai un pahar cu apă? - Da, sigur.
- Cine e? - Fratele meu mai mic.
Nu în realitate.
Sunt fratele lui, știi tu programul...
- Chestia aceea, știi tu. - Grozav, bravo ție.
Da, foarte bine.
E bine de știut că mai sunt oameni buni pe lume.
- Sunt greu de găsit. - Flannery a spus asta, nu-i așa?
- Cum te cheamă? - Mississippi.
- E numele tău adevărat? - Așa îmi spune toată lumea.
- Presupun că de acolo și ești. - Da, domnule.
Care ar fi șansele pentru așa ceva?
Grozav. Stai mult pe aici?
Din păcate, da.
- Ajunge. Mulțumește pentru apă. - Mulțumesc pentru apă.
- Uită-te aici. - Cu plăcere.
Bine, deci o să...
Să mergem. Îmi pare bine că ne-am cunoscut.
O să mă întorc aici pentru o băutură, știi tu, alcool.
- Ar fi bine. - Grozav.
- Eu sunt Sam. - Bună, Sam.
- Ți-e foame? - Da.
În regulă.
Să luăm o mică gustare.
După aceea te duc acasă.
- De ce nu pot rămâne aici? - Nu poți sta aici.
- De ce nu? - Pentru că nu se poate.
- De ce nu se poate? - Pentru că așa spun eu.
Dar vreau să stau aici.
Am fost foarte clar, nu poți rămâne aici.
- Te rog. - Nu.
- Te rog, te rog. - Nu.
Chira vreau să stau aici.
- Ne-am distra. - Nu te aud.
- Te rog. - Nu te pot auzi.
La dracu! Să nu înjuri.
Să mergem.
O, devreme înseamnă târziu.
- Îmi pare rău. - Te iert, intră.
Stai, el e Rasheen.
Bine. Bună, Rasheen, eu sunt Annie.
Bună.
- Îmi explici mai târziu? - Da.
Cum a fost întâlnirea?
Bine, vom vorbi. Du-te și îmbată-te.
Nimic pentru copil.
- Bună, Sam. - Bună, ce faci?
Pot lua o prăjitură?
E o petrecere, poți lua zece prăjituri.
Fă-ți de cap.
- Bună. - Bună.
- Ce dracu? - Haide, e copil.
Rasheen, ea este vara mea Mary Catherine.
Nu suntem veri adevărați. Părinții noștri sunt buni prieteni.
Pare înfometat.
Ce se întâmplă?
Am grijă de el o perioadă.
Și te-ai gândit, "Știu că o să-i placă,
o să-l duc la petrecere."
- Așa ceva. Cum ești? - Groaznic.
Drăguț. Unde e Charlie?
E în LA. Se întoarce mâine.
- Îmi place de Charlie. - Și mie.
Sunt terminată fără el.
E ciudat. De ce e acest copil cu tine?
Mă duc să văd ce e pe aici. Mă bucur că ne-am întâlnit.
Te sun mâine.
În regulă. Promit că nu va dura mult.
E doar o scuză ca să mă pot îmbăta cu oamenii pe care-i iubesc.
Și pentru mai mult amuzament,
când cineva spune...
Folicul? Toți trebuie să bem.
Folicul!
Bine.
Lucrul pe care toată lumea îl știe despre mine este că sunt...
Fierbinte!
Da, corect! Sunt foarte fierbinte.
De asemenea foarte beată și cheală.
Și asta fără să mă fi epilat.
Am o grozavă dereglare a sistemului imunitar
despre care toți vom afla chiar acum.
Cuvântul "alopecia" provine din cuvântul grec...
Se poate că toată lumea să-și închidă telefoanele?
Îmi pare rău.
- Ce nepoliticos! - Scuze.
Am nevoie de o băutură. Folicul.
Doamne, iubito. Aș fi vrut să fii aici.
Am luat jeepul lui Dave și gonesc pe șosea.
Soarele aproape a apus și e incredibil.
- Ce face Dave? - Dave e incredibil.
Știi că nu am văzut nici un țânțar de când sunt aici?
Pare să fie o zonă fără țânțari.
Sunt proscriși aici, sau așa ceva.
Charlie, vino acasă. Mi-e dor de tine.
Dragă, se întrerupe.
Charlie?
Încă ceva...
Toată lumea se distrează?
La revedere. Mulțumesc că ai venit.
Grozavă petrecere.
Nu am observat până acum că ești cheală.
- Chiar? Nu am spus-o niciodată? - Nu.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc.
Zâmbește.
Nu-ți fă probleme. O șterg.
Lasă-mă să încerc.
Gata.
Noapte grea?
Am o întrebare.
De ce nu suntem prieteni mai buni?
Nu știam că suntem prieteni.
Cred că ne înțelegem foarte bine.
Sam e cel mai bun prieten al meu.
Câți de Sam poate avea o fată în viața ei?
Spune-mi Sam 2.
Sună ca o continuare.
"Într-o lume de Sami, Sam 2 e mult mai bun."
A fost grozav. Pot?
Ajută-mă cu ceva, Sam 2.
Lucrezi aici, nu-i așa?
Da, așa este.
La etajul șapte.
De ce tot timpul te plimbi pe aici?
Toată lumea știe că petrecerea e la etajul cinci.
Cadouri filantropice!
Poți să...
A fost bine. Foarte bine.
Am făcut-o.
O Doamne.
Scuze. Șezi.
Ascultă, ei te vor ajuta să ajungi acasă.
Sau cam așa ceva. Dacă te întreabă ce ai făcut,
spune-le că ai hoinărit prin oraș, nu le spune numele meu.
Nu vreau să intru în necaz.
Îmi pare bine că ne-am cunoscut.
Dave crede că afacerea asta va merge.
- Grozav. - Da.
Nu l-am văzut așa de fericit de mult timp.
LA pare să-i priască.
- Da? - Da.
A spus că nu-i lipsește New York deloc.
Am știut că așa va fi.
E prea slab ca să reziste aici.
Știi ce vreau?
- O omletă. - Stai puțin, sunt curios.
De ce urăști Los Angeles așa de mult?
Pentru că e epicentrul tuturor răutăților?
Stai. Dave mi-a spus ceva grozav despre Los Angeles.
Ascultă.
A spus că orașul e ca un uriaș ecran alb.
Orice pui pe el așa va fi.
E o adunătură întâmplătoare de cartiere,
unde tot timpul e însorit și care-ți reflectă
totul înapoi.
Dacă ești fericit, LA e grozav.
Dacă nu ești, LA e nașpa. Dar asta nu are nici o legătură cu LA.
Pentru că, fii atentă: nu există așa ceva.
Și?
Asta e.
Dacă nu mă hrănești curând, am să-ți mănânc fața. Să mergem.
Ce se întâmplă? Ce a spus David?
Vrea să-i fiu partener. Juma juma.
Dar...
Trebuie să fim acolo.
Când?
La sfârșitul lunii.
Și tu vrei s-o faci?
Ce mi-a scăpat?
Un subiect grozav.
Ca un roman nou, știi?
Unde am greșit?
- Nu știu. - Exact.
Marea greșeală a mea ca scriitor,
este că sunt un copil din suburbii cu părinți buni.
Am fost hrănit, îmbrăcat, bine îngrijit...
- Departe de ceva dickensian. Înțelegi? - Perfect.
Tu, cu situația ta, asta e o mină de aur.
Ai tone de material.
Poți scrie până la bătrânețe.
Câți ani ai?
Nu știu.
Nu știi câți ani ai?
Când e ziua ta?
De ce ți-e așa de frică?
Mi-e teamă că creierul mi se va topi.
Mi-e teamă că nu vom mai merge nicăieri niciodată.
Mi-e teamă că nu-ți mai pasă de nimic
doar de magazine deschise în weekend.
- Și de clase de pilates. - Acolo sunt cele mai bune clase de pilates.
- Nu există artă acolo. - Asta e ridicol.
Nu există cultură. New York are de toate.
Cele mai bune restaurante, teatre, muzee.
Și în câte muzee intri de obicei într-o săptămână obișnuită?
- Sunt curios. - Nu asta e ideea.
De ce plătim ca să stăm aici dacă nu profităm de asta?
Mai bine mergem să trăim în altă parte iar câteodată îi vizităm și măcar facem ceva.
Mergem la un spectacol pe Broadway, la un concert la Carnegie Deli.
"Acela e un sandvici uriaș. Nu cred că pot să-l mănânc pe tot."
- Iubesc New Yorkul. - Dar ești nefericită.
Da. Dar asta nu e vina New Yorkului.
New Yorkul este...
Acasă.
Îmi ceri să-mi părăsesc casa.
Știi că asta e slujba mea?
Trebuie să stau aici și să scriu.
Nu mi-e ușor să fac asta dacă tu te holbezi la mine.
Îmi pare rău că nu am televizor.
Ce-ți place? Îți place arta?
Îți place să desenezi? Chiar?
Poftim. Desenează-ți un televizor.
Grozav, nu-i așa?
Ești sigur că nu-ți plac astea numai pentru că sunt desene cu tine?
Nu. Dar arăt incredibil de bine.
În ăsta. Uită-te la mine.
Arăt ca un aristocrat rus.
Ce crezi că se întâmplă?
Nu știu. Ceva rău. Spune că nu vrea să se întoarcă.
E foarte drăguț. Eu zic să-l păstrăm.
Glumesc. Nu-l putem păstra.
- Sam, nu... - Nu-l păstrez.
Calmează-te.
Îmi pare rău pentru minge. E singura pe care o am.
Alo.
Bine.
Nu credeam că asta se întâmplă.
E ultima, nu?
Sunt bine. Mulțumesc.
Știai că cei mai prosperi ani ai mei în New York,
au fost atunci când vindeam marihuana?
Nu ai nevoie de Dave, sau de un oraș de rahat,
ca să faci ceva măreț. Cred în tine.
De ce?
Pentru că ești omul meu.
Ești omul meu mare, amuzant și păros.
Nu trebuie să știi totul dinainte.
O să-ți dai seama cum stă treaba și până la urmă vom avea și bani.
- Așa funcționează totul. - Nu. Nu aici.
Nu întotdeauna.
Vreau să simt că greutățile prin care am trecut sunt...
Nu știu.
Sunt obosit.
Scuze.
De obicei nu sunt tipul pe care vrei să-l întâlnești, dar...
Îmi pare rău, nu pot.
Am școală.
- Pa. - Bine, pa.
Două ratări.
- Bună, Beth. - Bună.
CELĂLALT MARE LUCRU DESPRE VINIL
UN ROMAN DE SAM WEXLER
- Ce? - Ce vrei să spui?
De ce ai vrut să mă vezi?
Trebuie să fie un motiv?
Nu știu. Încă...
Cum zici tu... A trecut ceva timp.
Bei ceva cu mine? Te rog.
- Mă urăște! - Nu e adevărat!
Nu te-a urât. Doar a crezut că trebuie să te tunzi.
Nu am putut fi mai drăguț cu femeia aceea.
I-am cumpărat flori, mi-am băgat cămașa în pantaloni.
- Sunt șocată că nu a funcționat. - Nimic nu a mers.
Sunt fiica ei. Nu a vrut să sufăr.
Dar cred că a greșit în privința ta.
Nu, stai! A avut perfectă dreptate.
- Haide. - Mamele au întotdeauna dreptate.
Urăsc asta.
Mă pot descurca cu ura mamei tale.
Dar nu pot suporta ca tu să mă urăști.
- Te-ai întors! - Am promis.
- Mississippi. - Sam.
- M-I-S-S-I-S-S-I-P-P-I. - Foarte bine.
Ce face micul tău frate?
- Cine? - Copilul.
- Bine. E bine. - E grozav că faci asta.
Ești foarte bună în ceea ce faci.
Așa este?
Te-am observat. Ești bună.
Cred că sunt o actriță foarte bună, pentru că îmi urăsc slujba.
- Ești actriță? - Nu.
Ce faci când nu ești aici?
- Cânt. - Cânți?
- Cântece? - Da, cântece. Cabaret.
- Tu ce faci? - Scriu.
- Cuvinte? - Da, cuvinte.
Deci cânți. Ești bună?
Vino ascultă-mă și spune-mi.
- Nu pot să vin să te văd cântând. - De ce nu?
Pentru că îmi placi.
Nu are nici un sens.
Te bucuri că mă vezi?
Nu știu încă.
E de rău. Trebuie să mă duc la lucru dimineața.
Unii oameni muncesc.
Și eu muncesc.
Să fii chitară bas într-o formație de rahat și să consideri asta o realizare
nu e o slujbă.
Crezi că formația e slabă?
Ești în primul rând la toate spectacolele.
Eram iubita ta.
Eram obligată să-ți fiu fană.
Întotdeauna am avut impresia... că-ți place.
Mi-a plăcut.
Așa a fost.
Așa. S-o facem. Spune-mi.
Când, Mississippi ai plecat din Mississippi.
- Și ai venit în New York? - La 17 ani.
Când a fost asta? Acum doi ani?
- Drăguț. - Unde ți-e accentul?
Întotdeauna aici. Când am nevoie de el.
Bea asta.
Da, doamnă. Noroc.
Ce dracu, omule.
De ce nu vii să mă auzi cum cânt?
- Vrei să știi? - Da.
Pentru că am vrut să mă întâlnesc cu fata asta când eram la colegiu
și care era disperată să ajungă actriță. Numai despre asta vorbea.
Și am mers s-o văd într-o piesă...
- Rău? - Lipsită total de talent.
A fost incredibil. A trebuit să mă despart de ea.
Pentru că era o actriță proastă?
Nu-mi pasă dacă este bună sau rea,
dar ea credea că este bună.
Dar asta m-a făcut să-mi dau seama că fata asta nu se cunoaște deloc.
Și cred că tu ești grozavă.
Cred. și de aceea nu pot veni să te văd cântând,
pentru că asta ar putea schimba totul.
- Dar dacă sunt grozavă? - Dar dacă nu ești?
- Dar dacă tu ești un scriitor slab? - Nu sunt.
Ești rău.
Sammy te sun
pentru că ești sponsorul meu și sunt gata să cad din căruță.
Dacă se întâmplă să nu te superi.
Întotdeauna când nu vreau,
se pare că universul vrea să mi-o tragă tare de tot.
Sun mâine ca să mă spovedesc.
La dracu.
Care-i problema?
Am primit vești proaste astăzi.
Ce?
Sunt un ratat.
La dracu, altădată impresionam.
Serios.
Înainte, la întâlnirile dintre profesori și părinți,
eram de neoprit, micul Sammy Wexler.
Pun pariu că așa erai.
E în regulă dacă nu spun nimic, nu-i așa?
Am vrut doar să vorbim.
Întotdeauna vorbesc.
Va trebui să mă oprești, că dacă nu, voi continua.
Nu am să mă opresc...
Pe aici.
S-ar putea să fie un băiat mic și negru pe canapea.
- Așa că trebuie să păstrăm liniștea. - Ce?
Sigur este un băiat negru pe canapea.
Așa că trebuie să fim tăcuți.
Uite. E dormitorul meu. Ce drăguț e aici.
Incredibil.
- Nu am să mă culc cu tine. - Ba da, vei face asta.
- Nu pot. - Haide.
Poți face orice-ți pui în minte.
Copilul.
Stă mult cu tine?
Câteodată. Stau mult pe acasă.
Sam, vorbesc serios. Nu mă culc cu tine.
E ceva în legătură cu Iisus?
Nu. Am luat o decizie de anul nou.
- Să faci ce? - Să nu fiu chiar așa de curvă.
Și cum merge asta?
Deabia te cunosc.
Tot ce știu este că ai câteva teorii idioate.
N-am să-mi petrec noaptea cu tine.
Bine. Nici eu nu cred c-ar trebui să-ți petreci noaptea cu mine.
Așa crezi?
Cred c-ar trebui să-ți petreci următoarele trei nopți cu mine.
Ce?
Vorbesc serios. Stai cu mine trei zile. Am un set de chei de rezervă.
Poți veni și pleca când vrei.
Cred că ultimul pahar a fost o idee proastă.
O să fie grozav.
Sunt de acord. O singură noapte este rău.
- Deci vrei trei nopți? - Da.
- Asta e o replică de-a ta? - Nu.
Ai spus-o și altor fete înainte.
Nici măcar nu m-am gândit la asta înainte. Sunt un geniu, nu-i așa?
E cea mai proastă idee.
Dacă stai aici trei zile, cine știe ce se poate întâmpla.
Dacă te culci cu mine o dată sincer,
nu prea sunt șanse să te sun.
Ai spus-o cu voce tare.
Haide. Mută-te cu mine trei zile.
Mama m-a avertizat în privința tipilor ca tine.
Serios. va fi o aventură.
O să gătim
vom face multe scene de iubire,
o să ne jucăm cu copilul adorabil de pe canapea.
Vorbești serios?
Deabia ne-am cunoscut. Nu o să fie ciudat.
Ba da.
Nu mă vrei aici pentru trei zile.
Nu te întrebam dacă nu vroiam.
Acum vrei, pentru că ești beat.
- O să fii beat timp de trei zile? - Posibil.
- Ești nebun. - O să stai cu mine trei zile.
Ce faci?
O legalizez.
Hârtii, condiții.
Nu eu trebuie să stabilesc condițiile?
Bine. Care sunt condițiile?
Dacă voi sta cu tine trei zile,
trebuie să te porți frumos.
Iar eu am nevoie ca tu să fii goală.
M-am simțit cam fragilă în zilele astea,
trebuie să fii drăguț.
Bine.
Semnează aici.
Ar trebui să facem asta din nou cândva.
- Așa crezi? - Da.
De multe ori.
- Da, pentru că asta merge strună. - Haide.
Ira, de ce mă chinuiesc singură?
- Vino aici. - Trebuie să plec.
Poți întârzia 45 de secunde la lucru.
Ți-e frică să nu fii rănită.
Am trecut peste asta.
Ne este bine împreună, ar trebui...
E o idee proastă.
Mă văd cu cineva,
ceea ce face asta sigură.
Pentru că nu ne putem implica, pentru că asta a fost problema data trecută.
Nu suntem singuri, așa că noi doi putem face orice.
Annie?
Întotdeauna face din mine băiatul rău.
- 5206? - 5208.
- La naiba. - Ce?
Am crezut că mai am o cheie. Lucri deseară?
- Cânt. - Grozav. Unde?
- Încep la zece. - Când termini?
Grozav. Fac cheile și te sun după aceea.
- Pa. - Pa.
- A plecat fata aia? - Da.
- A spus ceva? - Nu.
- Îți place pâinea în ou? - Da.
Să facem.
Vom fi ca în Kramer vs. Kramer.
- Ești bine? - Da.
Pot face ceva pentru tine?
Nu.
Nu tot așa erai îmbrăcată și ieri?
- Te rog pleacă. - Desigur.
E un nenorocit de 29 de ani cu mintea unui copil de 12.
Asta este.
Dacă este vreun tip de 29 de ani cu mintea unui copil de 12, la 30 de metri de mine,
fii sigur că am să-l găsesc și am să mă culc cu el.
E singurul meu talent.
Și nu sună niciodată, doar trimit mesaje. Toți.
Hei, ce mai faci, nu ne-am văzut de mult, nu vrei să vii și să ne-o punem?
Să v-o trag!
M-am săturat de optimism. E prea obositor.
Ascultă.
De ce îți pasă ce cred despre tine oameni ca Ira?
Trebuie să-ți pese de ceea ce cred eu despre tine.
Și eu cred că ești grozavă. Întotdeauna am crezut asta.
Și toți care te iubesc cred asta.
Mă asculți? Te iubesc!
Acum du-te acolo și...
- Și prinde-i! - Fă lucruri bune.
O oră de prânz grozavă.
O să stabilim treaba cu copilul în seara asta.
Deja devine ridicol.
Bine.
Ann.
Trebuie să fim uniți tot timpul.
Cine nu iubește o fată cheală care nu se oprește din plâns.
- Nu sunt nebun după tricoul acela. - De ce?
Sunt iubitul tău.
Mă face să mă simt fără valoare și eu nu-mi doresc așa ceva.
Nu are legătură cu tine.
Cu cine te mai întâlnești?
Nimic. Cui îi pasă?
Și acela pe care scrie "Iubesc tocilarii"?
- Iubesc tocilarii. - Mă face să mă simt ciudat.
Chuck, dacă-mi dai un tricou pe care să scrie "Iubitul meu e un armăsar, "
am să-mi găsesc bărbatul după primul colț.
Nu înțeleg ce vrei să faci acum.
Asta e tot.
Perfect.
O să arunci o jachetă peste el sau ce?
Morocănosul.
Acesta. Grozav.
Ai auzit de Ciocnire?
Nu știi Ciocnirea?
Trebuie să te învăț atâtea.
Bună, Sam. Sunt Mississippi.
Îți amintești de mine? Fata de aseară.
Doar am vrut să-ți reamintesc că am să cânt deseară la zece.
Promit să mă descurc. Fără presiuni.
Nu mi-ai spus nimic de chei.
Deci, sper să ne vedem deseară. Pa.
NU MĂ FACE SĂ ANGAJEZ UN AVOCAT!
Bună.
Sunt aici.
Pot să văd asta.
Și nu știu de ce.
Nu ai vrut să fii dată în judecată.
Nu?
Bună.
Tocmai am discutat cu Rasheen.
L-am întrebat dacă ești "fratele mai mare" și nu știa despre ce vorbesc.
Bine. Stai.
Mi-a spus că te-a întâlnit în metrou.
Ce dracu se întâmplă?
Calmează-te, așteaptă.
Cine e? De ce e aici?
A fost despărțit de... Nu are unde merge.
- Câți ani are? - Nu știu.
- Nici el nu știe. - Și...
Îți plac băiețeii?
Ce? Nu! E dat în plasament.
Sunt șapte ca el în aceeași casă.
Cred că se întâmplă ceva acolo, a spus că nu vrea să se întoarcă.
- De ce nu te-ai dus la poliție? - Am fost.
Uite, știu că am intrat în necaz. Dar nu știu ce altceva să fac.
Îl las să stea aici până găsesc altceva.
- De când e aici? - De trei sau patru zile.
Găsești un copil în metrou și crezi că-l poți ține aici
fără ca nimeni să nu știe cine e?
Și l-ai lăsat singur, cât timp am fost împreună seara trecută?
A fost bine.
I-am pus Leonard Cohen și a adormit imediat.
Am gusturi grozave când aleg bărbații.
Îmi pare rău.
Stai puțin, am niște...
E în regulă, scumpule.
Poftim.
Poți tu să...? Nu mă descurc cu sângele.
Felicitări, Sam.
Tocmai ai devenit cel mai ne atractiv bărbat din lume.
- Chiar pleci? - Da.
- De ce? - Nu sunt bonă.
- E un băiat cuminte. - Mă refeream la tine.
Trebuie să anunți pe cineva unde este.
Așa voi face.
- Astăzi. - Este...
Este un copil.
Nu mă pot implica în așa ceva, Sam.
Vreau să-mi adun viața,
nu să mi-o încurc mai tare.
Îmi pare rău că te-am mințit.
Sunt o persoană bună.
Încerc să fac ceea ce e corect.
- Tu o să ai grijă de el? - Deocamdată, până...
Ești un dezastru.
Ce, ai tu vreun plan?
Și eu sunt un dezastru.
Crede-mă.
Atunci hai să ne adunăm.
Adio, Sam.
Să vii acasă repede.
Ești nebun?
De ce e încă cu tine?
Îl ajut.
Am vorbit cu un prieten care e asistent social.
Și conform legii, l-ai răpit.
Ești bine? Ți-e dor de familia ta?
Te hrănește? Ce ai mâncat?
Nu-i răspunde!
Înțeleg că e un bun subiect pentru un roman.
Sensibilul bărbat alb care învață o lecție
după ce adoptă un băiat negru.
- Chiar crezi așa ceva? - Scrii despre el, Sam?
E ceva serios.
Nu poți să-l păstrezi.
Nu e un peștișor.
Trebuie să anunți pe cineva.
Uită-te la astea.
Sunt curios ce se va întâmpla
dacă îi dau mai mult de două creioane.
Te rog rezolvă asta.
Mama ta va fi foarte supărată.
Iar apoi o va suna pe mama și mama mă va suna pe mine.
Și nu am puterea necesară.
Este în regulă. Totul e sub control. Promit.
- Totul e bine. - Grozav.
- Rasheen, spune mulțumesc. - Mulțumesc.
Mulțumesc.
Vino, să mergem.
- Sam. - Da.
- Tu ai stat în Los Angeles? - Da.
- Ți-a plăcut? - E bine.
- Ai vrea să trăiești acolo? - Nu.
Hai.
Nu aș fi crezut că e așa de rău.
Omul ăsta a făcut câteva dintre cele mai bune filme din lume.
Face prea multe.
Câte unul în fiecare an.
De ce nu câte unul la doi ani?
I-ați o vacanță, să te refaci.
Petrece puțin timp cu nevasta și fiica.
Ieși de acolo.
Trăiește puțin.
Înțelegi?
Mărită-te cu mine.
- Ce? - Hai să ne căsătorim.
- Ce? - Mărită-te cu mine.
Fii soția mea.
Ce?
Serios, hai s-o facem.
Scuză-mă...
Mă ceri în căsătorie?
Da.
Deci?
- Vrei să te căsătorești cu mine? - Da.
Căsnicie.
Nu pot să cred...
Ce?
- E ceva ciudat aici? - Despre ce vorbești?
Asta ți-a trecut prin cap acum un minut?
Nu. M-am gândit mult la asta.
Și cred că... ar trebui s-o facem.
Ai... un inel?
O să am.
Vreau să spun, tu vei avea.
Nu am știut că ții așa de mult la protocol.
Haide, Mary Catherine, nu suntem felul acela de oameni.
- Doar spune da. - Dacă nu suntem felul ăla de oameni,
de ce să ne căsătorim? Râdem de oamenii căsătoriți.
Și nu ți-am spus, că primul lucru
la care m-am gândit a fost că nu ar trebui să mă mărit niciodată.
- Mă trag dintr-o lungă linie.. - Te tragi dintr-o lungă...
Linie de oameni divorțați.
Nu sunt construită genetic pentru a sta măritată.
Și tu ai spus că ești la fel. Atunci de ce asta, de ce acum?
Iubire.
Chiar vrei să ieși din asta, nu-i așa?
Încerc să abandonez ideea
că trebuie să plătim pentru fericire cu tristețe și tragedie.
Că ar trebui să existe un echilibru între ele.
Așa simt eu, știi ce vreau să spun?
Absolut.
Ești foarte deșteaptă.
Fac acest lucru...
Nu pot să cred că-ți spun așa ceva.
Când vrei să-ți spun o poveste tristă despre mine, anunță-mă, am o grămadă.
Bine.
Acum un an, eram într-un taxi.
Și șoferul de taxi, un tip indian începe să discute cu mine despre mai multe lucruri.
Se uita la mine în oglinda retrovizoare,
și a spus binecuvântare.
Binecuvântarea e darul tău din naștere.
Și eu am spus, 45 cu Madison?
Și a spus că am un mare potențial în această viață.
Cheia vieții tale e recunoștința.
Nu mulțumești destul.
Și l-am întrebat, cum să fac asta?
Și el a spus, simplu. Spune mulțumesc.
Și l-am întrebat, când. Și el mi-a spus, tot timpul.
Și mi-a spus că după ce spun mulțumesc,
ar trebui să spun, mai mult te rog.
Stai. "Mulțumesc, mai mult te rog?"
Așa prin recunoștință, universul va fi etern îmbelșugat.
Așa că i-am dat recunoștinței o șansă.
"Mulțumesc, mai mult te rog."
- Cât de nebunesc sună? - Nu, deloc.
Ai simțit diferența?
- Nu. - Nu?
Vreau să spun, da, cum vrei tu...
Oricum, ce te-a făcut să te apuci de fotografie?
Nu aș numi-o fotografie.
Dar cum i-ai spune?
Fac poze.
De ce faci poze?
Când văd ceva îmi place să-l privesc...
Să-l tot privesc.
Ar trebui să te simți flatat că m-am întors.
- De ce? - Semn rău.
Oamenii de care mă îndrăgostesc sunt răi și cruzi.
Și dacă sunt aici, înseamnă că ești unul dintre ei.
Îmi place să te am aici.
Asta e bine.
Apropo, tot nu am încredere în tine.
Ar trebui.
De ce?
Pentru că cineva trebuie să aibă.
Odată când eram în clasa a doua, și toți am primit
aceste poze alb negru cu Moș Crăciun.
Așa că i-am pictat hainele așa cum am vrut.
Și învățătoarea mea, Dna. Porter. Această...
biată femeie.
Mi-a luat hârtia de pe bancă și a arătat-o clasei.
Și a spus, Samuel a colorat pantalonii lui Moș Crăciun cu albastru.
Și noi toți știm că pantalonii lui Moș Crăciun sunt roșii.
Și a rupt hârtia, mi-a dat alta.
- Și m-a pus să colorez din nou. - Dna. Porter!
Știu. Așa că m-am dus acasă strigând și plângând,
și le-am spus părinților ce s-a întâmplat.
Și tatăl meu...
a venit la școlă cu mine, dimineața,
a intrat în cancelarie și a strigat la dna. Porter:
cine a spus că pantalonii lui Moș Crăciun trebuie să fie roșii?
- Da, așa tată! - A fost grozav, grozav.
Și de atunci aceasta a fost o expresie a noastră.
Cine spune că pantalonii lui Moș Crăciun trebuie să fie roșii?
- Cine spune? - Știu, știu.
Acesta e tatăl meu. Dar tatăl tău, cum este?
- E grozav. - Grozav?
E cel mai bun.
Aici stau.
- A fost frumos. Mulțumesc. - Nu, eu îți mulțumesc.
Mai mult, te rog.
Așa e. Ne vedem la muncă.
Omule, e foarte bine.
- Sam? - Da?
Ești cel mai bun prieten al meu.
Mulțumesc, omule.
Și tu al meu.
Cu ce vă pot ajuta?
Am câteva întrebări despre plasament.
Bine.
Aș fi interesat să iau pe cineva acasă.
Bine, sunteți căsătorit?
- Nu. - Lucrați?
Da. Liber profesionist.
Nu știu cum funcționează asta,
dar sunt interesat să iau pe cineva care a fost în plasament.
Stă cu mine și cred că situația lui nu a fost prea bună.
Stai, copilul e cu tine acum?
- Da. - Un copil aflat în grija
statului New York?
- Da, dar... - Și stă cu tine,
dar nu sunteți tutorele lui.
De ce?
Și unde e copilul acum, în timp ce noi stăm de vorbă?
Nu, nu.
Scuze. Sunt scriitor și doar...
și am câteva întrebări despre plasament.
Dle. Wexler, aceasta e adresa dumneavoastră actuală?
Scuzați-mă, mulțumesc pentru timpul acordat.
Dle. Wexler.
Arată de parcă ar trebui să facă animale din baloane la petreceri.
De ce trebuie să fiu cu tipul care face animale din baloane?
Nu trebuie să faci nimic. Sună grozav!
Asta e tot. Vreau să fii fericită.
Și numele lui e Sam. E un nume puternic.
Și asta vine de la un tip căruia îi place fata cu cercel în buric
- cu tatuaj pe spate... - Asta e strigător la cer!
Care ia cursuri de filaj.
Și sunt sigur că Alabama este o fată de casă
- cu o personalitate puternică. - Mississippi.
Cum spui tu. Statele roșii.
Sammy.
Ai spus că vei rezolva treaba cu copilul ieri.
Toată lumea e îngrijorată.
O voi face.
Bună.
Mississippi, Annie. Ea e faimoasa Mississippi.
- Eu nu sunt faimoasă. - Gura.
- Îmi face plăcere să te cunosc. - Și mie.
Ești din Mississippi.
Da.
Cum este acolo. Nu-mi răspunde,
vorbesc prea mult și acum trebuie să plec.
- Pa. - Pa.
E tare!
- Bună, nu te-am văzut când te-ai așezat. - Bună.
Îți amintești ce mi-ai spus în prima seară când ne-am sărutat?
Purtam rochia neagră.
Era mult prea elegantă pentru petrecerea aceea.
Dar am crezut că o pot purta.
Am luat-o doar așa, nu-i mare lucru.
Dar adevărul e că...
am fost emoționată când te-am văzut.
Și ai stat lângă mine la masă.
Nu-ți amintești asta.
Te-ai uitat la rochie, și ai spus:
unde mergi? La bal?
- Îmi pare rău. - Nu, ai fost perfect.
Pentru că în sfârșit ai apărut.
Tipul care nu m-a lăsat să scap.
Întotdeauna am crezut că atunci a fost momentul când ai devenit centrul atenției.
Ca și...
Acolo erai tu.
Și acum...
Ai ieșit dintr-o dată din centrul atenției.
De când te-ai întors totul e confuz.
Și eu...
Sunt tristă când te văd plecând.
Nu știu dacă voi pleca.
Ba da știi.
Să ajungi devreme. Încerc să rezerv o masă.
Dar o să fie aglomerat și nu vreau să stai în picioare.
Așa că să vii din timp.
- O să vin devreme. - Bine.
Sigur știi unde să vii?
O să mă descurc.
Sunt foarte emoționată. Într-un fel emoționată.
- Sunt foarte emoționată. - Și noi suntem.
- Bine. Pa. - Pa.
Ne vedem deseară. Impresionează-i.
Dar dacă-i spunem că-i groaznică?
Spune-i că-i frumoasă.
Bună idee, prietene. Vom face asta.
- Sam Wexler? - Da.
Ce?
- Ce se întâmplă? - Ai dreptul să nu vorbești.
Orice spui poate fi folosit împotriva ta.
- Ce se întâmplă? - Ai dreptul la un avocat.
Ce-o să se întâmple cu băiatul?
Bine, bine. Rasheen, totul va fi bine.
Nu a făcut nimic rău.
Vreau să citești multe cărți, bine?
Să nu te oprești din desenat.
Continuă s-o faci, bine? Promite-mi.
Promit.
Peste 20 de ani am să merg la expozițiile tale,
dar nu am să-mi permit nimic.
Dar tu o să-mi desenezi ceva pe un șervețel și așa voi fi bogat.
Bine.
Sam? Eu sunt Sam.
Am uitat să-ți spun. Cinăm împreună mâine seară.
Nu vreau să te oblig să stai cu mine dacă tu vrei să pleci!
Vreau să fii fericit chiar dacă eu nu sunt.
Nu am să fiu persoana care-ți distruge viața
încătușându-te într-un oraș lângă femeia pe care nu o dorești!
O Doamne! Mă simt îngrozitor.
Arată ca o mare manipulare ceea ce de fapt ar fi trebuit să fie ceva îmbucurător.
Dar sunt foarte speriată și nu am la cine să-i spun.
Și tu ești prietenul meu cel mai bun.
Respiră, te rog.
Te rog.
Bine. Acum stai jos.
Acum spune-mi, ce se întâmplă?
Nu pot. Mi-e frică de ce se va întâmpla.
Poți să-mi spui orice.
Mi-ai aruncat o vază în cap acum trei ani și încă sunt aici, nu-i așa?
- Te-ai ferit. - Desigur. Am reflexe bune.
Asta îți spun, mă pot descurca.
Șoptește-mi.
Am să stau oriunde vrei tu.
- Mergem la Los Angeles. - Stăm în New York.
- Putem să ne mutăm în Los Angeles. - Sau în Islanda!
La dracu! Să ne mutăm în Polonia. În Beirut, nu-mi pasă.
Mi-ai primit mesajul?
Am primit 12. S-au terminat?
- Nu știu că să mai spun. - Nu-mi pasă că nu ai fost acolo, Sam.
- Ce vrei de la mine? - Vreau să pleci!
Mă întristezi și vreau să pleci.
Știi de când ne cunoaștem?
De o săptămână.
Doar de o săptămână.
Când ne jucăm de-a casa era amuzant, dar...
Îmi pare rău pentru Rasheen. Ce așteptai să se întâmple?
Mi-am dat seama care e problema.
Tu scrii povestiri scurte.
Și cred că-ți place să trăiești povești scurte.
Dar eu sunt gata pentru un roman.
Ce bem roșu sau alb?
Sam.
Trebuie să vorbim.
Vrei să-mi spui ce grozav sunt, dar că tu nu te poți implica.
Și nu e vina mea ci a ta, și vrei să produci cât mai puțină suferință.
Refuz să discut asta.
Deci, roșu sau alb?
Sam.
Nu sunt bună pentru tine.
Ce?
Ești fericită?
Nu, nu sunt fericită!
Eu te pot face fericită.
Serios, lasă-mă să te iubesc.
Sunt gata să fac asta.
De fapt, am început deja.
- Nu pot. - Nu, nu.
Nu fugi de ceva ce încă nici nu a început, te rog.
Uită-te la mine.
Înțeleg, bine?
Înțeleg.
Nu sunt tipul pe care ți-l doreai.
Și dacă nu știi ce e mai bine pentru tine?
- Și tu știi? - Așa cred.
- De unde vii, Sam 2? - Westchester.
Vrei să știi de ce îmi fac de lucru la etajul cinci?
Prima dată când te-am văzut...
Doamne, m-am gândit... "Uau."
Ea!
Fata cu turban ciudat.
Vreau să fiu lângă fata aceea.
Crede-mă. Nu vorbesc așa de obicei.
- Dar sunt nebun după tine. - Termină. Taci!
- De ce? - Oprește-te. Nu spune asta.
Poți să asculți asta!
Închide ochii.
- Ce? - Vreau doar să mă asculți.
Ascultă-mă, te rog.
Nu e ușor să fii adorată.
Tu mai ales, ai trecut prin clipe grele, înțeleg asta.
Dar vreau să încerci. Închipuie-ți că e un experiment.
Îți promit că voi fi minunat când te voi adora, Annie.
E ceva la care sunt foarte talentat.
Meriți adorație, Annie. O meriți.
Și faptul că nu crezi asta, nu are nici o legătură cu adevărul.
E adevărat pentru mine.
Și asta e tot ce contează.
Wexler!
Un scriitor pe care-l cunosc mi-a spus o dată ceva important. Spunea că...
La fiecare cinci ani își dădea seama ce nemernic a fost cu cinci ani în urmă.
La fiecare cinci ani, când privea în urmă spunea:
"Omule, am fost așa nemernic acum cinci ani!"
Dacă acceptăm asta, tot ce gândim și simțim,
iar peste cinci ani asta va fi stânjenitor.
- Această conversație? - Mai rău!
- O să urâm această conversație. - O urăsc acum.
O s-o urăm peste patru ani.
Ai făcut sport când erai copil?
- Da. - Îți aduci aminte de "ieși din asta?"
Indiferent de ce se întâmpla.
Chiar dacă ochiul îți atârnă din orbită,
antrenorul venea la tine, te privea și spunea:
"Ești bine fiule. Ieși din asta."
Și sunt sigur că de câteva ori am fost rănit cu adevărat,
dar având această idee, ieși din asta,
a fost o metodă să mă vindec singur.
A funcționat.
Am ieșit din rahatul ăla.
Mai târziu am simțit...
mai multă rezistență decât credeam că am.
Dar cine știe?
Poate am să mă simt diferit peste cinci ani.
Cine știe?
Lăsați un mesaj după beep.
Bine. Cred că ești acolo dar ești supărat
și nu vrei să fii deranjat. Dar eu trebuie să-ți povestesc ceva.
Și tu trebuie să asculți. Așa că ascultă.
Scena. Cină cu numărul 2. Încerc să scap de el.
Nu am noroc. Deci, fii atent.
Știi cum spun oamenii că frumusețea e înăuntru?
Dar asta e o porcărie. Frumusețea e pe dinafară.
Și iubești ceva frumos. Cine nu face așa?
Dar uite care e nebunia, Sammy băiatule,
Îl ascult pe Sam 2, îl ascult.
Pentru că m-a pus să închid ochii, ce tare!
Și își pledează cazul, pentru ce e important să fim împreună.
Și în timp ce vorbește e ca și cum
moleculele feței lui se rearanjează,
pentru că-mi deschid ochii și dintr-o dată sunt în fața
celui mai frumos bărbat.
Ce nebunie! Cine ar fi crezut?
Sammy 2! Și ai avut dreptate. E un nume puternic.
Deci uite ce vreau să-ți spun înainte să mă întrerupă.
Tristețe dispari. Lasă-i în pace pe oamenii ce merită să fie iubiți.
Merită. Pentru că noi merităm!
Chiar merităm!
Îmi spui asta de ani de zile și acum eu ți-o spun ție.
Ești un om bun, Sam Wexler.
Du-te caută-ți iubirea.
Asta am avut de spus.
Alo, Jill. Sunt Sam Wexler.
Cred că Mary Catherine a spus că am să te sun.
L-au mutat în altă casă.
Mulțumesc.
Bine. Acest ultim cântec...
E un cântec vesel despre un cântec vesel.
Asta am nevoie să aud acum.
Vă mulțumesc tuturor.
Traducerea și adaptarea: mgf2768
Sincronizarea: Ianus www.mr-ianus.blogspot.com